Aiemmin tapahtunutta...
- Miten kirous toteutetaan? - Sinun pitää uhrata rakkaimpasi sydän.
Olen pahoillani.
Gold huijasi Killiania. Haen hänet takaisin.
- Helvetistäkö? - Vainajalasta.
Koukku, löydän sinut. Löydän sinut aina.
Hei, Emma.
- Neal! - Niin. On hienoa nähdä sinut taas.
- Missä me olemme? Näenkö unta? - Et.
Jos tämä olisi unta, puhuisin donitseista tai jostain oudosta.
Pidä tätä kaukopuheluna vanhalta ystävältä.
Se olet todella sinä.
- Miten poikamme voi? - Hienosti. Hän...
- Hän kaipaa isäänsä. Hän kasvaa. - Uskon sen.
Onko tämä vainajala? Olin menossa vainajalaan.
Tiedän, että olet menossa sinne. Siksi olen tässä. Älä mene.
Sieltä ei ole helppo päästä pois. Yrität pelastaa Koukun,
mutta usko minua: tämä ei pääty niin kuin luulet.
Olisin tullut perääsi. En tiennyt, että pystyn tähän.
Et olisi voinut. En ole siellä. En ole helvetin esikartanossa.
Onko Koukku siis siellä? Voinko saada hänet?
Hän on siellä.
Auta sitten minua. Annan puolet sydämestäni hänelle.
- Se voi toimia. - Vainajala on ihmisille,
joilla on asioita kesken. Minä en ole sellainen. Siksi en ole siellä.
- Missä sinä olet? - Jossain.
Jossain, missä olen onnellinen.
Tulin tänne vain, koska välitän sinusta, Emma.
Lopeta tuo, ennen kuin on liian myöhäistä.
En voi.
Niin arvelinkin, mutta minun täytyi yrittää.
Neal...
Rakastan sinua, Emma. Olen aina rakastanut -
ja aina rakastankin.
Neal?
- Emma! Oletko kunnossa? - Sinä pökerryit.
- Olen kunnossa. - Hyvä, sillä olemme perillä.
OLIPA KERRAN
Emme taida olla enää Mainessa.
Miten tämä on mahdollista?
Miten vainajala näyttää Storybrookelta?
Kysymyksesi ovat turhia. Vain sillä on väliä,
että nämä ihmiset ovat kuolleita ja ansassa,
sillä heillä on asioita kesken.
- Cruella. - Aivan. Hän on täällä sinun takiasi.
Moni on täällä varmasti meidän kaikkien takia. Ei vitkutella.
Hajaannutaan. Saamme tutkittua enemmän.
Sopii.
Mitä pikemmin pääsemme täältä pois, sen parempi.
Tervehdys, alamaiset!
Hyvää syntymäpäivää, kuningatar.
Mustikkaa. Ei hassumpaa, mutta pidän omenasta enemmän.
Onneksenne en tullut piiraan takia.
Kellään teistä ei ole lahjaa, jonka haluan.
Te kuitenkin hankitte minulle sen: Lumikin sydämen lautasella.
Tiedän, että hän on käynyt täällä, ja jos joku ei ala puhua...
Odota!
Taidan pystyä auttamaan sinua.
- Tiedän, missä Lumikki on. - Kerro sitten.
- Haluan jotain vastineeksi. - Kävisivätkö tällaiset kaupat:
kerro, ja tapan sinut nopeasti enkä hitaasti.
- Kerro, missä se viheliäs tyttö on. - Takanasi!
Olen tässä, Regina, enkä anna sinun satuttaa ketään muuta.
- Sinuna en tekisi noin. - Sinut on piiritetty.
Mitä sanot? Päätämmekö tämän naurettavan konfliktin?
Onneksesi nyt on syntymäpäiväni ja minulla on hyväntahtoinen olo.
Haluatko todellakin viettää päivän näin? Ehkä on muutoksen aika.
Ehkä on aika luopua kostosta ja jatkaa eteenpäin.
En ikinä luovuta! En, ennen kuin Lumikin sydän on rasiassa.
Tiedän, että rakastit Danielia, mutta tämä kaikki on äitisi syytä.
Hän vel Danielin sydämen, jotta olisit armoton kuningatar -
niin kuin hän aina halusi. Älä anna hänen voittaa!
Älä anna hänen hallita sinua.
Äiti ei hallitse minua.
Minä karkotin hänet Ihmemaahan, muistathan?
Ellet luovu tästä kostonjanosta, Cora pitää sinua aina otteessaan.
Teidän Majesteettinne, hän on täällä.
Kiitos, että toit minulle tämän tiedon.
Kerrohan... Miten tyttäreni voi?
Onko tuo... Tunnen sinut. Oletko Lumikki?
Ajatella! Mitä saisi olla? Pidätkö piparkakuista tai lapsista?
Vitsailen vain. Piparkakku ei tosin ole hassumpaa.
Etsin ystävää, joka tuli tänne hiljattain. Tumma tukka -
- ja koukku kätenä... - Kapteeni Koukku.
- Tunnet hänet. - En! Kuvauksesi oli vain aukoton.
David! Vaihdoit vaatteet. Mitä tapahtui?
Kaikki on hyvin.
Hyvä, sillä tämä paikka karmii minua...
- Ymmärrän, miksi veljeni pitää sinusta. - James.
Aivan. Lumikki on kaupungissa, joten arvatenkin veljenikin on.
Kun näet vanhaa Davea, sano, että kaupungissa on uusi seriffi.
- Oliko tuo... veljeni? - Oli.
Äiti. Isä. Löysittekö mitään?
Hän ei ollut puistossa eikä kaupungintalolla.
Toivotonta.
Ehkä Koukku ei ole täällä. Ehkä hänellä ei jäänyt mitään kesken.
Hän kuoli Pimeänä olentona. Hän on varmasti täällä.
En jaksa olla enää tiimipelaaja. Jos haluatte tulosta,
toimitaan minun tavallani. Minulla on jotain, mikä voi auttaa meitä.
- Henry. - Eikö onnistanut?
- Ei vielä. Mikä tuo on? - Tarkistin vain huoneet.
HUONE 8
Huone kahdeksan. Se oli isäsi. Etsitkö häntä?
Halusin kertoa hänelle, että olen kunnossa.
Hän tietää kyllä.
- Miten voit olla varma? - Minä vain olen.
Hän on paremmassa paikassa, lupaan sen.
Tämä on outoa. Tämä on kovin samanlainen ja silti väärä.
Kun loin Storybrooken, käytin Pimeää kirousta.
Kirouksen luoja taisi saada inspiraationsa täältä.
Tai päinvastoin.
Mikä hätänä?
Sinä! Olet seurannut meitä. Miksi?
Joku haluaa nähdä sinut.
Vihaan hänen kalvakkaa ihoaan, sietämätöntä vilpittömyyttään -
ja hänen mitätöntä hikoilevien lapsihirviöiden armeijaansa.
- Uskoakseni he ovat kääpiöitä. - Sama se. He ovat ällöttäviä!
Halusin olla yksin, isä. Jos tulit puhumaan äidistä, ei kiinnosta.
Haluan näiden syntymäpäivien olevan vain ohi.
Kerro, kerro, kuvastin... Mitä voimme tehdä tyttärelleni?
- Miten voin auttaa? - Sinun pitää kutsua...
- Hänet. - Valitan. Ei. En halua kuolla.
Jos välität tyttärestäni lainkaan, teet niin kuin pyydän.
Kuten haluat.
Ai. Hei, Henry.
Cora. Tiedätkö, mikä päivä tänään on?
Tietenkin tiedän, että on tyttäremme syntymäpäivä.
Hän haaskaa sen kiduttamalla itseään Lumikin takia.
Sinun täytyy puhua hänelle. Hän kuuntelee sinua.
Käske hänen luopua vihanpidosta.
Hänen ei tarvitse luopua siitä, vaan päättää se.
Jos Regina on onnellinen vasta murskattuaan Lumikin sydämen,
- autetaan häntä tekemään niin. - Tämä oli surkea idea.
- Minne luulet meneväsi? - Puhumaan Lumikille. Hei, Cora.
En tarvitse apuasi.
Et niin, mutta Regina tarvitsee.
Äiti...
- Olet täällä. - Niin.
- Toivoinkin, että olisit kunnossa. - Tiedän, kultaseni.
Tiedän kyllä.
Minulla on keskeneräisiä asioita. Ne koskevat sinua.
- Sinun ei tarvitse huolehtia minusta. - Huolehdin sinusta aina.
Haluan, että olet onnellinen.
Auta minua sitten löytämään Koukku ja lähtemään täältä.
Se on liian vaarallista. Sinun pitää lähteä, nyt.
Lupasin ystävilleni, että autan heitä.
Ystäväsi ja perheesi... He pidättelevät sinua.
Sinun pitää tehdä niin kuin on parasta sinulle.
Minä teenkin.
Etpä, ja jos et tee, pidän huolta siitä, että teet.
Se ei ollut helppoa, mutta järjestin veneen viemään sinut kotiin.
Se lähtee tunnin päästä. Ota Henry ja varkaasi ja lähde -
- ennen kuin on liian myöhäistä. - Äiti... En voi.
Sinun täytyy. Tiedän, että sinun on vaikea olla epäilemättä minua -
sen jälkeen, miten kasvatin sinut. Muistatko silti viimeiset sanani -
ennen kuin kuolin?
- Että olisin riittänyt. - Niin olisit.
Minulla kesti vain liian kauan, kunnes tajusin sen.
- Älä tee samaa virhettä. Mene. - Mitä tapahtuisi, jos jäisin?
Joskus äidin täytyy tehdä niin kuin on lapselle parasta,
- vaikka se olisikin tuomittavaa. - Uhkailetko minua?
En tietenkään. Minun täytyy vain näyttää sinulle jotain.
Äiti? Missä me olemme? Mitä oikein teet?
Näytän, mikä on kohtalosi, jos et palaa Storybrookeen.
Tapoit hänet!
Tappaminen on suhteellinen sana täällä.
Useimmat voivat lähteä vainajalasta kahteen paikkaan:
parempaan tai huonompaan. Sinulla on vielä yksi vaihtoehto.
Sitä ei tosin ole kauan, joten mene kotiin, tai sillä on hintansa.
Joku kärsii.
- Kuka? - Isäsi.
Vainajala.
Olen poissa vain päivän. Haemme Koukun takaisin.
- En ymmärrä. Miksi sinä? - Olen ainoa, joka on käynyt siellä.
Lisäksi vereni saa kutsuttua lautan.
- Tule vain takaisin luokseni. - Minä aina tulen.
Etsitkö jotain?
Peter Pan.
- En todellakaan etsinyt sinua. - Älä nyt ole tuollainen.
Etkö ilahdu vanhasta isästäsi?
Vaikka oletkin siittänyt minut, et ole silti isäni.
Siirry sivuun.
Etsi vain niin kauan kuin haluat.
Täällä alhaalla tämä on minun liikkeeni,
- etkä löydä mitään, ellen halua niin. - Varo uhkauksiasi.
Tai mitä? Tapat minut taas? Ehkä on aika unohtaa menneet.
Tätähän sinä etsit, etkö vain?
- Ole hyvä. Ota se. - Kuinka anteliasta.
- Mitä ehtoja siihen kuuluu? - Ei ehtoja.
Tarkoitin sitä, mitä sanoin ennen kuolemaani.
- Haluan aloittaa alusta. - Se ei onnistu.
- Lähetin sinut tänne syystä. - Kaipaan maailmaa.
- Makuja, tuoksuja... - Valitan. Et voi palata.
En, ellen vaihda paikkaa elävän sielun kanssa.
Ihmiset, joiden kanssa tulit... He eivät ole ystäviäsi.
Ja he ovat eläviä. Toistaiseksi.
Ehkä joku heistä ei pääsekään takaisin, mutta isäsi pääsee.
- Ei kiinnosta. - Ei vielä, mutta...
Talo tarjoaa tämän. Hyvän tahdon eleenä.
Isältä tämän pojalle.
Heittäisikö hän todella isäsi, miehensä, tuleen?
Tietenkin.
Hän muka antaisi minulle parhaimman mahdollisuuteni.
- Isä ei voi kärsiä takiani. - Kaikki on hyvin.
Eikä ole. Isä on täällä, koska tapoin hänet.
Olen kestänyt sen ajatellen, että hän meni parempaan paikkaan,
mutta ei hän mennytkään. Ehkä minun pitäisi astua veneeseen.
Niin pitäisi.
Ei missään nimessä. Etsimme Koukun yhdessä.
- Täällä on vaarallista. - Siksi emme jätäkään sinua yksin.
- Voin ratkaista perhekiistanne. - Mikä tuo on?
Näin löydätte edesmenneen merirosvonne.
Seonaidhin sahtia DunBrochin maasta.
Aikamoinen sanahirviö.
Se luo yhteyden kuolleihin. Kaadetaan tätä Koukun haudalle,
- ja voimme kysyä, missä hän on. - Onko hänellä hauta täällä?
Kaikilla täällä on hauta. Tiedätte, missä hautausmaa on.
Voimme löytää Koukun ennen veneen lähtöä ja häipyä yhdessä.
- Hieno idea. Lähtekää liikkeelle. - Ei onnistu. Tulet mukaamme.
Osaatte tehdä tämän yksinkin. Vene lähtee pian.
Etsikää vain Koukku, mutta minä en tutki tätä maailmaa enää.
Voimme tavata perillä, mutta se riippuu teistä.
Emma... Emme ehdi riidellä. Jos tuo voi toimia, otetaan riski.
- Sain viestisi. Oletko yksin? - Yksin ja aseeton, kuten lupasin.
Olen yksin, mutta en luovu aseestani. Valitan.
Olen täällä, koska välitän tyttärestäni.
Jos sota jatkuu, kuningaskunta tuhoutuu -
mutta etenkin myös hänen sielunsa.
Lumikki!
Näetkö? Rauhan voi oikeasti saavuttaa vain sodan kautta.
- Cora. Miten olet täällä? - Sinun takiasi, Henry-kulta.
Leikit taialla, jota et ymmärrä. En ikinä haaskaa hyvää virhettä.
Minä anelen sinua. Älä tee tätä.
Unohda, että tämä tapahtui, ja nauti viimeisistä tunneistasi.
Tulehan, Henry. Regina tarvitsee syntymäpäivälahjansa.
No niin. Tehdään tämä.
- Oletko kunnossa? - Toivon vain, että hän on.
Killian... Killian, emme löydä sinua. Missä sinä olet?
Emma... Lumous ei ole vakaa. Hän ei kuule sinua.
Kerro, missä olet.
- Jotain tapahtuu. - Se ei pidä.
Puhu meille. Puhu minulle.
Killian!
Hän ei tiennyt, että haemme häntä ja että välitän!
- Tietääpä. Me löydämme hänet kyllä. - Löydämmekö?
Ettekö nähneet tuota? Hän on tuskissaan. Hän kärsii.
Katsokaa tätä paikkaa. Meillä on puoli tuntia.
Teillä on puoli tuntia. Cora järjesti veneen. Ottakaa se,
- tai jäämme ehkä kaikki tänne. - Keksimme tavan päästä pois -
löydettyämme Koukun. Emme jätä sinua yksin.
Regina...
- He jäävät, mutta sinun pitäisi mennä. - Ei...
Vie Robin ja Henry. Muutoin se, mikä isääsi odottaa...
Se luultavasti muistuttaa sitä, mikä Koukkua odotti.
Tämä on siis sovittu. Vie heidät pois täältä. Vie itsesi pois täältä.
Toivo jotain.
- Mitä toivoit? - Että olisit huvittava. Se ei toteutunut.
Lopetetaan. Sain tarpeekseni juhlimisesta.
Älä nyt vielä lähde.
Äiti! Miten pääsit Ihmemaasta?
Missä isä on? Teitkö jotain?
Hukkasin hänet tunteja sitten, kun hän sai kääriä tämän.
- Hyvää syntymäpäivää, kultaseni. - En halua sinulta mitään.
Haluat tämän kyllä. Tein sen, mihin kukaan muu ei pysty.
Toin sinulle kostosi.
Lumikin lyövä sydän. Murskaa se, ja hän lopultakin kuolee.
Et usko minua. Minäpä näytän. Tuokaa taikapeili.
Näytä meille Lumikki.
Äitipuolelleni. Viettäköön hän tulevat syntymäpäivänsä -
- minua etsien. - Kuningattarelle!
Lumikki?
Joku vaihtoi sydämet.
Kuka?
Palautit Lumikille hänen sydämensä.
- Tein niin oman etusi takia. - Miten voit sanoa noin?
Hän olisi kuollut, ja kaikki tämä olisi ohi!
- Etkö halua, että olen onnellinen? - Tietysti, mutta en näin.
Jos murskaat sydämen, olet ikuisesti pimeä.
Olisit kuin hän, äitisi! Sitä hän haluaakin. Ole kiltti, Regina.
- Kuuntele. Voit olla onnellinen. - Lumikin tappaminen -
on ainoa tapa, jolla tulen onnelliseksi.
- Kurjaa, että ajattelet noin. - Petit minut, isä.
- Tiedät, mitä se tarkoittaa. - Tee, mitä haluat. Sillä ei ole väliä.
Lumikki kuitenkin elää, ja samoin mahdollisuutesi pelastua.
Se, mitä minulle tapahtuu, oli sen arvoista.
Tämä rasia on yhtä tyhjä kuin tavoitteesikin.
- Rukoilen, että se pysyy sellaisena. - Ei pysy.
Niin kauan kuin Lumikki elää, en ole sellainen kuin haluat -
saati sitten sellainen kuin minä haluan.
Tämä rasia on luotu säilyttämään jotain kallisarvoista.
Ja juuri niin se vielä tekeekin.
Älä murehdi, isä. Olet turvassa täällä. Et vain saa estää minua.
- En kuitenkaan ikinä satuttaisi sinua. - Regina, älä. Ei!
Regina...
Isä.
Olen kovin pahoillani. Olen kovin pahoillani!
Kaikki on hyvin.
- Onko? Saanko oikeasti anteeksi? - Tietenkin.
Rakastan sinua kaikesta huolimatta. Niin isät tekevät.
En ole varma siitä. Taidat olla aivan erityinen.
En ymmärrä, miten voit olla noin hyvä.
En ole täydellinen. Kadun monia asioita.
En tiedä, mikä niistä pitää minua täällä.
Sillä ei ole väliä.
Kärsimyksesi ei pahene enää. Pidän siitä huolta.
Ei, Regina.
Sen tulinkin kertomaan sinulle. Äitisi käyttää minua -
saadakseen sinut lähtemään, mutta haluan, että jäät.
Sinulla on työ tehtävänä. Auta Lumikkia ja ystäviäsi.
He tarvitsevat sinua ja voimiasi. Luovuit kostosta ja olit sankari.
En seiso sen tiellä.
Äiti lähettää sinut pahempaan paikkaan.
En voi aiheuttaa sinulle taas tuskaa.
Äiti teki päätöksensä. Me emme saa muutettua hänen mieltään.
Hän antoi sinulle mahdollisuuden päästä pois. Meille molemmille.
Kun revit sydämeni irti, motiivit sen takana olivat kamalat,
mutta jos jäät, levität toivoa. Se on parasta tässä tilanteessa.
Anna isäukkosi nähdä, että toimit oikein.
Silloin en ole kuollut turhaan.
Minne isäsi oikein meni? Olen hänelle kiitoksen velkaa -
syntymäpäiväyllätyksesi pilaamisesta.
Huolehdin hänestä jo.
Tervehdi isää.
Teit minuun vaikutuksen, kultaseni.
Isä saattoi tehdä väärin pilatessaan kostoni,
- mutta hän oli oikeassa sinusta. - Milloin oikein tajuat,
että teen kaiken sinun takiasi? Etenkin asiat, joihin et itse pysty.
Esimerkiksi Lumikin sydän... Kauanko olet yrittänyt saada sen?
- Minulla meni siihen vain päivä. - Ja hukkasit sen vain tunnissa.
Kun saan kostoni, se on minun voittoni.
- Et ole paikalla viemässä sitä. - Et voi työntää minua Ihmemaahan.
Ei minun tarvitsekaan. Tiedän jonkun, joka auttaa mielellään.
Hei taas, Cora. Oletko valmis matkaasi?
Älä tee tätä!
Se on jo tehty. Lumoukseni sinetöi portaalin.
Edes minä en voi avata sitä enää, ja olet poissa elämästäni aina!
- Et pärjää ilman minua. Olet yksin. - Ennemmin yksin kuin kanssasi.
Luuletko, että sinun on parempi olla yksin? Katsotaanpa vain.
Isä!
No... Sinulla on aina minut.
- Päästä hänet vapaaksi, äiti. - Sinun pitäisi olla veneessä.
- En voi hylätä rakkaimpiani. - Se tuntuu oikealta valinnalta,
mutta elämä ei toimi niin. Rukoilen, että lähdet täältä.
Ei, Regina. Jää tänne. Auta ystäviäsi. Hän härnää sinua.
En palannut auttaakseni vain ystäviäni.
- Palasin auttaakseni kaikkia. - Se ei ole mahdollista.
- Luota minuun. - Päästä hänet vapaaksi.
Kuuntele nyt järkipuhetta. Minun aikani vainajalassa on ohi.
- Omasikin voi olla, jos vain tottelet. - Henry, pysy kauempana.
Älä pakota minua. En halua tehdä tätä. Älä sitten tee niin.
- Olen pahoillani. - Ei!
Jonain päivänä ymmärrät vielä.
Isä!
Olen kovin pahoillani.
- Isä? - Pysähdy. Olen kunnossa.
- Mitä tapahtuu? - En tiedä.
Tuolla alhaalla on jotain.
Se on... Se on todella kaunista.
Kuulun sinne.
Nyt tiedän, mikä keskeneräinen asiani oli: sinä.
Minäkö?
Annoin liian pitkään äitisi tulla todellisen itsesi tielle.
Kaduin sitä elämässäni eniten. Nyt olet vapaa hänestä.
En voisi olla ylpeämpi.
Hei.
- Onko hän... - Hän on lapsenlapsesi Henry.
Kiitos, isoisä, kun uskoit häneen, niin kuin minäkin teen.
Kiitos, Henry, että olit paikalla, kun minä en voinut.
Pidä hänestä hyvää huolta.
- Minun on aika mennä. - Isä, ei...
Rakastan sinua, Regina.
Älä koskaan unohda sitä, kuka todella olet.
- Sano, että isäsi voi hyvin. - Paremmin kuin hyvin.
- Hän on paremmassa paikassa. - Eli kaikki täällä...
Voivat pelastua.
Näillä sieluilla on keskeneräisiä asioita.
Voi olla, että monille heistä kyse on meistä.
Huijaatte itseänne, jos luulette heidän olevan aikanne arvoisia.
He ovat kuolleita sieluparkoja. En halua mitään osaa tähän.
Haluillasi ei ole väliä. Voin kertoa Bellelle,
että olet taas Pimeä olento.
Sovimme, että etsimme merirosvosi ja häivymme.
Jos haluatkin keskittyä näihin typeriin yrityksiin, siitä vain.
En lähde mukaan.
No... Kuka on valmis operaatio Tulilintuun?
- Siksikö me kutsumme sitä? - Viittaako se lintuun vai autoon?
Kuulitko, Cora?
Musiikinko? Kuulin. En ole koskaan juuri välittänyt viulusta.
En odottaisikaan myllärin tyttären arvostavan -
Paganinin kaltaista virtuoosia, mutta en tarkoittanut musiikkia.
Puhuin kellosta. Kuulitko sen pienen tikityksen?
Se oli epäpätevyytesi ääni.
Miksi haluat tyttäreni lähtevän? Mikä uhka hän on sinulle?
Tik, tik... Jokainen kellonlyömä tarkoittaa,
että sielu on lähtenyt valtakunnastani.
Näytänkö siltä, että minusta on kiva menettää mitään?
Tein niin kuin pyysit. En halunnut. Vaaransin suhteeni häneen...
Luulit, että saisit hänet tekemään sen, mitä halusin. Et saanut.
Ehkä oloasi parantaa tietää se, että hän katuu vielä päätöstään.
Älä uhkaile häntä tai minua. Haluan sen, mitä minulle luvattiin.
Niinkö, Cora? Olen yllättynyt siitä, että välität Reginasta noin paljon.
Etenkin sen jälkeen, mitä teit toiselle tyttärellesi.
- Miten tiedät Zelenasta? - Tiedän kaikesta.
Myös siitä, miksi luovuit hänestä. Halusit ryömiä pois -
kurjasta talonpoikaiselämästä. Tiedän täydellisen rangaistuksen.
Jopas jotakin! Jälleen myllärin tytär.
Pidä kiirettä, Cora. Sinun pitää toimittaa jauhoja.
Niin kai myllyillä tehdään, eikö? En ole seurannut tarkkaan.
- Se vaikuttaa kovin tylsältä työltä. - Ei... Ei!
- Lupasit pelastaa meidät... - Ja sinä lupasit olla epäonnistumatta.
Mietipä sitä. Ikuisuuden ajan. Hei.